Glenwood, Indiana. Invånare: 918.
Mil ifrån Chicago: 47. Dansskolor: Noll.
Jag har en dröm. En chans.
Idag, kan allting ändras.
Översatt utav: Taffi www.sweSUB.nu
Jag ska till garaget. Vill du ha skjuts?
Nej, tack. Jag ska öva in numret några gånger till.
- Viktig dag? - Ja.
- Har du packat? - Nästan.
Okej, vi ses senare.
- Hej. - Där är du ju.
- Saknade dig på festen igår kväll. - Förlåt, Wayne. Jag skulle packa klart.
Jag brände ner lite musik till resan.
- Är du nervös? - Inte speciellt. Mer spänd.
Det är Chicago Skolan av Musik och Dans.
Jag vet. Jag har bara drömt om det så länge jag kan minnas.
Tjejerna jag tävlar mot har tränat med de bästa lärarna och koreograferna.
Så du är nervös. Oroa dig inte. De vore galna om de inte tog emot dig.
- Har din bror accepterat det ännu då? - Du vet hur Joel kan vara.
- Han förstår det inte. - Han kommer sakna dig bara.
Det betyder att jag och mina två vänstra fötter får leta ny dans partner!
- Du är inte så dålig. - Säkert.
Okej då, lycka till.
- Gå nu. - Okej.
- Lycka till, Lauryn. - Tack, Marty.
- Frankie sa 500. - Han är en bedragare.
Jag gör det för 250. Hämta den efter lunch.
Du, Ovetande, jag tror hon vill att du ska hämta upp henne efter lunch.
Förra månaden efter lönen är du plus 600.
Bra månad.
Det är fortfarande 1,800 efter, för månaden innan den förra.
Okej. Jag antar att jag bör åka nu.
- Joel. Varför är jag på schemat? - Förlåt, önske tänkande.
Jag är 21. Det är nu eller aldrig.
Om jag sätter auditionen så kommer jag vara i Chicago tills skolan börjar igen.
Jag har skaffat några intervjuer åt dig.
Kvalificerade bokförare för att ersätta mig. Papprerna ligger på bordet.
15 tusen om året. Jag förstår inte hur du ska fixa det.
Med ett del-tids jobb, Joel. Jag lovade efter att Mamma och Pappa-
-dog, att jag skulle göra vad som helst för att få det här stället att funka.
Jag kan inte jobba i ett garage hela mitt liv. Du vet att jag har tränat-
-för att bli en dansare. - Ja, jag vet.
Okej. Nu går jag.
Chefen, om hon inte arbetar här längre, kan jag få dejta henne då?
Inte om du vill leva.
- Ursäkta mig. Vart checkar man in? - Där uppe.
243. Nästa!
- Namn? - Lauryn Kirk.
Lauryn Kirk? 252.
Nästa.
Tack för att du kom. 251?
- Jag ger henne En minut och femton. - Skämtar du?
Om du klarar mer än en minut har du tur.
Tack. Tack, Stephanie, det räcker så.
Det är inte vad vi söker, men tack för att du kom.
Njut av din tid i Chicago. Vem är nästa?
Nummer 252.
Ja, hej, hur är det?
Hej, jag är Lauryn Kirk från Glenwood, Indiana.
- Vad har du tagit med dig? - Det är ett stycke jag satt ihop.
- Får vi se det? - Ja.
Det är okej. Det är din tid, bry dig inte om vårat schema.
Hallå! Hallå, hallå, stopp! Stopp!
Vi fick 2,000 band. Du är en av de 300 här idag, grattis.
- Men nu behöver jag mer. - Jag förstår inte.
Vi letar efter dansare som kan uttrycka riktiga känslor-
-inte små delar av det. Något mer mjukare, mer sensuellt och feminint.
Mer ärligt. Tack ska du ha, miss Kirk.
Vem står på tur?
Okej, då går vi rakt på det.
- Tack. - 252, va?
Jag minns den tiden. Det är en tuff skola.
- Gick du på auditionen? - Vet inte om jag kan kalla det de.
Jag klarade mig i en minut och tolv sekunder.
Borde jag ens fråga?
Det var hårdare en vad du hade trott, eller hur?
Min bror där hemma blir åtminstonde överlycklig av att jag inte kommit in.
Alla mina bröder och systrar bor i samma stad där vi växte upp.
De tyckte jag var galen som flyttade hit. Min pappa pratade inte med mig.
- Blev det bättre? - Ja, nu ringer han hela tiden.
Skolan låter bara en procent komma in. Det är typ tjugo av tusen stycken-
-som ansöker, så va inte så hård mot dig själv.
- Hallå? - Hur gick det?
Okej.
- Du kom inte in. - Det sa jag inte.
- Så du kom in? - De säger det inte direkt.
- Hur ser det ut då? - Det ser bra ut.
- Det låter troligt. - Joel, jag är trött och...
- Ring mig när du får reda på det. - Ja.
Jag måste gå.
Vänta! Stanna!
Stanna! Vänta, stanna!
Är allt bra?
Kom vi går ifrån det här regnet. Ring bärgningsfirman ifrån mig.
Kom nu.
- Jag uppskattar verkligen det här. - Ingen fara. Det har hänt mig med.
När jag kom hit blev jag ner puttad så många gånger att jag tappade räkningen.
Det ser ut som en lantis som kommit hit ifrån...
Indiana?
Vad ska jag göra?
Min bror tror att jag ska börja på skolan. Vad ska jag säga till honom?
"Jag kom inte in. Och ja, de bärgade bort min bil också."
Jag kan inte åka hem. Det finns ingenting för mig där.
- Åk inte hem då. - Va, menar du stanna här i Chicago?
Om du kan sova på soffan så kan du få bo här medans du löser det.
- Du snarkar inte va? - Inte senast jag kollade.
Möt mig ikväll på Rubys. Kanske har ett jobb åt dig!
- Lauryn Kirk. - Nej. Kirk. - Klirk?
- Du är inte med här. - Jag tror att...
Du får gå och vänta där borta.
Ursäkta mig, men vem är du här med?
Jag blev bjuden av en vän.
- Genom personal dörren? - Just det.
- Får jag se ditt leg? - Ja, självklart...
- Jag ber om ursäkt för det här. - Det är okej.
Lauryn Kirk från Glenwood, Indiana.
- "Majs och bilar", det är vårt motto. - Jag gillar majs.
Om du bara ger mig ditt telefon nummer så kan vi lösa detta...
- Hej, du kom. - Hej.
- Är han jobbig? - Nej!
- Jag trodde han var föreståndaren. - Föreståndare? Russ är musik direktör.
Skyldig.
- Bra försök. - Det fungerade nästan.
Prata ut det senare. Jag vill presentera dig för Brenda.
Hej då, Lauryn Kirk!
Brenda, det här är Lauryn.
Du har letat efter henne, för bokförings jobbet.
Tack, men jag adopterar inte mer försvunna barn.
Jag vill att du gör dig klar där uppe.
Vänta, vänta.
Jag förstår att du inte vill att en främling ska kolla igenom dina saker-
-men jag kan QuickBooks, jag kan göra avlöningslistor i sömnen-
-och din kvartalsstidskrift 1087 är klar inom 7 dagar.
Om du betalar kontant, behöver du ett perfekt schema E för att undvika frågor.
Jag har vevat ut dem som klockor för min familjs företag sedan jag var 17.
Men om du behöver mig för att sortera saker, kan jag göra det också.
- Är du klar? - Ja.
Bra. Vanliga grunder, $12 i timman, och inga fördelar.
Okej.
Du får betalt varannan vecka.
Du börjar klockan tre och stannar tills vi stänger.
Om du inte hittar någonting, leta mer. Det finns här inne någonstans.
Du kan börja med att organisera Januaris kvitton.
- Inga problem. - Den förra bokföraren klarade en vecka.
Damer och Herrar, välkomna till Rubys, det hetaste stället i Chicago.
- Kom inte sent igen. - Ja visst.
- Är det så här varje natt? - Varje natt vi har öppet.
Brenda har en riktig vision för stället.
Det har rötter i burlesque, men våran dans är mer än det traditionella.
- Du var strålande. - Tack.
Läget, flickor? Ni var duktiga idag.
Brenda, ge mig.
Det här är Lauryn. Hon är den nya bokföraren.
Carmen är inte intresserad utav historier hon inte är en stjärna i.
Fortfarande ledsen för att jag inte är din stjärna i din värld längre?
- Baby, stjärnor brinner ut. - Du kanske inte tålde värmen.
Vill ni göra lite efter-jobbet skada på Juniors?
- Ja. Skål! - Skål!
- Första rundan tar Lauryn! - Va?
En cosmo och en gin och tonic utan is. - Två stycken.
Låt festen börja!
Välkommen till Chicago. Grattis till ditt nya jobb.
Lugnt för innan eller? För jag skämtade lite bara.
- Hur länge har du jobbat på Rubys? - Nästan ett år.
- Trivs du? - Finns värre sätt att livnära sig på.
Tror jag säkert.
- Varför dansar du inte? - Inte min typ av dans.
Att sitta ner med din luva... Är det din typ av dans?
- Så, du och Carmen? - Nej, nej.
Det var som en endags förkylning.
Förstod du, du blir riktigt sjuk, sen så går det över.
Så arrogant. "Gömmer du dig här borta i din luva?"
Russ gillar att jävlas med folk, speciellt om han tycker de ser bra ut.
Snälla.
Russ hade rätt. Du borde ha dansat med oss.
Vadå, dansat som Carmen? Skaka runt?
Work it. Jag älskar det.
Seriöst, du missar en annan sida som du kan använda till din dans.
Jag dansar inte just nu, kommer du ihåg?
- Du ser bra ut. - Varför hatar mina fötter mig?
Jag vet inte. Kanske är för att du går ifrån ett snurr till ett steg.
Som om du saknar någonting.
- Visst. Jag åttio-sexar kombon. - Nej, det är...
Jag tycker kombinationen är bra. Du saknar bara en del.
Om det var jag och jag ville göra det där skulle jag gå ifrån här till här.
- Kan du visa mig det där igen? - Visst, det är enkelt.
- Här. - Här.
Sedan här. Sedan där.
- Där. Jag gillar det. - Jasså?
Se upp, D. Tjejen kan röra sig.
- Du kanske ska se upp själv. - Hennes rörelser är inte så bra.
Du kanske ska ge det en chans, gå upp på scenen en kväll.
Skämtar du med mig? Jag skulle falla direkt med dem klackarna.
- Tyst med dig, du har det. - Nej, det är inte min stil.
Okej, och dem kläderna är det? Seriöst, dem dödar din sexighet.
- Min sexighet? - Ja, alla dansar har sexighet.
Du måste bara finna din.
Utan några konstigheter, mina damer och herrar-
-en stor applåd för Dana.
- Lauryn, träffa Marcus. - Hej. Dana har pratar mycket om dig.
Du skulle ha sett din flickvän på scenen idag. Hon satte det.
- Vi ska ut och äta. Ska du med? - Gå ni två. Jag ska göra klart här.
- Är du säker? - Okej, vi ses senare. - Ja.
- Som i imorgon. - Hej då.
- Godnatt. - Hej då.
Okej, jag går nu. Hallå?
Är det någon här?
- Jag kan inte fatta att han sa sådär. - Inte jag heller.
- Svarar du fortfarande inte din bror? - Nej, han tror att jag går i skolan.
Du kan inte gömma dig här och undvika honom för evigt.
- Du måste säga det någon gång. - Jag vet.
- Kom nu, Askungen. - Jag måste jobba, gå ni.
Hej då, vi ses.
Hej. Snygga rörelser.
- Vadå? - Jag tänker inte berätta det.
Men en liten uppmaning. Om du vill hålla en hemlighet-
-repetera inte där du arbetar, såvida inte du är den enda med nycklar.
Tack, ska försöka komma ihåg det.
Tror du jag kan slita loss dig? Kanske ta en drink?
Inte särkilt törstig.
Lugnt.
Lugnt. Nästa gång.
- Jag skulle kunna äta. - Jag vet det bästa stället.
Under min uppväxt berättade alltid min Mamma historier om Chicago-
-lamporna, energin och människorna.
Hon drömde om att få komma hit och bli en dansare.
- Så det är där du har fått det ifrån. - Japp, hon tränade för att bli en.
Valde att bli en Mamma istället. Så hon passade ner drömmen till mig.
- Är hon kvar i Glenwood? - Nej, nej. Hon gick bort.
- Jag är ledsen. - Hon blev rätt sjuk när jag var tio-
-det tog rejält på oss, speciellt på Pappa.
Efter Mamma så... Han spenderade mycket tid i garaget.
Han sa att det tog bort saknaden av henne.
Och sedan en natt för tre år sedan, kom jag till garaget efter ett rep.
Joel var i Indy för hämta lite saker och han sa till mig att stanna med Pappa.
Men några vänner från dansen ville gå ut och äta middag.
Senare när jag väl gick till garaget...
...Hittade jag honom liggandes på golvet.
Han hade fått en hjärt attack.
Jag har alltid undrat ifall om jag hade kommit tio minuter tidigare...
Du kan inte göra så emot dig själv.
EFter det så lät jag skolan vänta för att stanna och hjälpa Joel med verkstaden.
Efter att ha förlorat Pappa, har det bara varit vi två.
Det måste ha varit tufft. Alltihopa.
- Så vad äter du? - Den bästa sötsura svampen i Chicago.
- Är det sant? - Vill du smaka?
Ja, det var Lincoln Park, där alla ungar och studenter hänger.
Sen har du Downtown, där alla bankmän befinner sig.
Det är ungefär Chicago.
- Tack för en underbar middag. - När som helst.
Jag minns inte att det fanns med på menyn.
Det är kockens special.
- Godnatt. - Godnatt.
- Hej. - Hej.
- Hur går det? - Bara bra.
- Jag hade det trevligt igår kväll. - Jag med.
Du måste skämta med mig. Carmen kommer sent.
Går inte Dana på först nu endå?
Ser du Dana? Nej, för hon ringde och sjukanmälde sig.
- Och jag har en linje. - Jag kan spela lite tills Carmen kommer.
Jag har tre födelsedagsfester och ett rum fullt utav VIPs.
Ta inte illa upp, Ross, men de kom inte hit för att höra dig spela lite.
- Du kan låta Lauryn dansa. - Va?
Brenda, jag har sett henne dansa. Hon är duktig.
Varför ger du inte henne ens chans?
Lauryn, du är en fin tjej, men du är uppenbarligen ingen dansare.
- Varför sa du till henne? - Vad, ska du gömma dig här bakom?
Det du såg mig göra var att tramsa runt lite.
- Jag dansar inte som Ruby tjejerna. - Gör din sak då.
Tro mig, när du kommer upp på scenen kommer ingen att bry sig.
- Jag bryr mig. - Du flyttade hit för att bli en dansare.
- Jag flyttade hit för att gå på skolan. - Okej. Ursäkta mig.
Priset spelar ingen roll, bara du får hit dem.
Ja, en taxi.
Hur länge? Okej. Tack, jag försöker hos dem.
Joe, det är Brenda, jag behöver en tjej på en gång.
Ge mig en chans Jag kan göra det.
- Gå av scenen! - Vad är det här, amatör kväll?
Vi har en tradition. Efter din första dans-
-bjuder huset på en skål. - Tack.
Om jag inte visste bättre skulle jag säga att du hade tränat inför ikväll.
- Nybörjar tur. - "Nybörjare", där har du rätt.
Det där bevisade hur duktig du var ikväll.
- Skål. - Skål.
Ska vi dra härifrån?
- Så du växte upp runt ett garage? - Ja, jag kan bilar om man säger så.
- Jag vill se dig som en mekaniker. - Åh, ja.
Det vore Joels dröm att bli sann, få mig att stanna i verkstaden.
- Han är bara en beskyddande bror. - Lite för beskyddande.
Han vill inte att jag ska ha höga förhoppningar, så han menar väll väl.
- Det här är väldigt imponerande. - Hela mitt liv, precis här.
- Är det ditt också? - Ja.
Jag måste erkänna en sak som har stört mig ett tag.
- Vadå? - Jag ljög.
När jag sa att jag gillade majs, det var en stor lögn.
Jag hatar faktist majs.
Jag känner mig sviken, som om jag inte känner dig längre.
- Spela någonting du har skrivit. - Nu? Nej, nej.
Sluta nu, musik mannen.
Okej. Okej.
Den här jag ska spela upp, den är inte klar ännu.
Och döm den inte. Okej, snälla?
- Okej. - Okej.
- Är det här du? - Ja, jag loopade stämmorna.
- Är det du på saxofonen också? - Ja.
- Du borde spela mera. Du är duktig. - Tack.
- Det var allt. Den är inte färdig. - Varför inte?
Jag har inte tagit tag i det ännu.
Nån vill visst byta samtalsämne snabbt.
Är det här din grej? Gå igenom alla tjejerna på klubben?
- Ja, allihopa. - Det var det jag trodde.
- Först Carmen och sen? - Nån behöver hålla dig tyst.
- Jasså? - Ja.
- Vad är det? - Jag har druckit lite för mycket.
Då borde du inte köra.
Förlåt, men jag är inte redo för det ännu.
Det var inte det jag pratade om.
- Jag fick ditt mejl. - Jag tänkte ringa dig. Jag har ett jobb.
- I ett garage? - På en klubb, Rubys.
Okej, varför är du tyst?
Jag var tvungen att låta Marty sluta. Inte stor sak, lite nedskärning bara.
- Hur är skolan? - Den är bra.
Jag skickade lite saker jag hittade i källaren som jag tänkte du ville ha.
- Lite saker ifrån Mamma. - Tack.
Jag måste gå nu. Jag bokade hallen och min klass börjar.
Okej, okej. Ta hand om dig.
Lauryn, jag har tre stamkunder som undrar när de får se dig dansa igen?
- Jag sa inatt. Kan du vara redo? - Ja.
Du har inte förtjänat rätten att vara på scenen.
- Ursäkta mig? - Du är lätt att få tag på.
Bara ännu en tjej från Bumbalow som försöker lyckas.
Det här är den verkliga världen och folk kommer för att se något speciellt.
- Inte det där du gör. - Jag har tränat i hela mitt liv, Carmen.
Traditionen tar år att sätta perfekt. Du går inte bara in och äger den.
Tio minuter och du går upp, Lauryn. Vad står på här?
Mina damer och herrar, ge en varm Ruby applåd-
-till det senaste tillskottet av familjen... Lauryn!
Som du sa, tjejen har rörelserna.
Den här skolan du ansökte till, sa de om varför du inte kom in?
- I princip, ja. - Får jag vara ärlig?
Jag tycker att vem det nu var som gjorde det, är korkad.
Styresmannen av dans departementet gillade inte mitt program.
Han sa att han inte tyckte det var sensuellt eller feminimt nog.
Vi drar in honom på Rubys en kväll och visar motsatsen.
Han letar nog inte efter danser som Rubys tjejer gör.
Den här mannen får inte ha sista ordet i ditt liv.
Inget så, men han är en världskänd koreograf-
-så jag tror han vet lite mer om dans än dig och mig.
Jag vet vad jag ser och jag ser att du kan bli lika sexig som Carmen om du vill.
Är det så? Vet du vad, Russ?
Mitt mål i livet är inte att bli lika sexig som Carmen.
- Förlåt, det kom ut fel. - Åh, tycker du det?
Ja. Detta är inte om Carmen. Detta handlar om dig.
Du kan mixa ihop det bättre än alla tjejer på Rubys-
-och tro mig, jag har sett allihopa.
Och du har potentialen till bli något mycket mer.
Det var allt jag försökte säga.
Vad?
Du är rätt söt när du är arg.
- Jag pratar inte med dig. - Jag säger bara det.
Håll käften!
Mamma...
Ditt program kändes sämre idag. Något som grämer dig?
Bara lite saker från hemma.
Min favorit lärare sa en gång till mig att dansen är fönstret till själen.
Den låter dig inte gömma dig.
Men om du alltid tar strid mot det du känner-
-kommer du inte att bli bara en bra dansare, utan en väldigt bra.
- Lås när du går, okej? - Okej.
Kommer.
- Är det någonting fel? - Nej, inte alls.
Du ser bara oerhört bra ut. Kom in.
- Du är en väldig romantiker. - Jag har blivit kallad värre.
Ska vi?
Vänta. Tillåt mig.
- Tack. - Ingen orsak.
- Får jag bjuda på lite vin? - Ja, tack.
Jag måste kolla ugnen, jag kommer strax.
Vad tycker du om snabbmat?
Det är som att så länge verkstaden lever, så gör en del av mina föräldrar det med.
Så det skulle döda mig om Joel stängde det någon gång.
- Ni låter nära ni två. - Vi har haft våra stunder.
- Jag vill tacka dig för häromkvällen. - För vadå?
Du hade rätt. Jag kan inte låta någon jag träffat en gång bestämma-
-över vad jag vill. Så jag gjorde en liten forskning och-
-skolan av musik och dans tar vanligtvis in tjugo sökande per år.
Men detta året lyckades bara arton komma in.
Så de håller i en andra uttagning för nästa termin så dem kan hitta de två.
- Ska du gå igen? - Jag tror det. Om tre veckor.
Problemet var att bolaget la sig i mina beslut-
-sa åt mig hur jag skulle göra. Jag trodde jag visste bättre så-
-så jag gick därifrån.
- Bara sådär? - Bara sådär.
Jag gick ur avtalet, kom in med fel publik och-
- och...Du vet? Så småningom kom jag till Rubys-
-och jag skärpte till mig.
Här är saken.
Alla som går iväg ifrån sin dröm har en orsak.
Jag tycker det är modigt att göra ett till försök.
Ibland känner jag bara att jag gör allting fel.
Det gör du inte.
Joel, stanna! Vänta.
- Kan du ta på dig lite? - Vad gör du här?
Jag kom för att gratulera dig för att ha kommit in på skolan-
-konstigt nog har de aldrig hört talas om någon Lauryn Kirk.
Kallar du det här för att jaga din dröm? Är det här allt hårt jobb du har haft?
Jag kom inte in. Jag visste inte hur jag skulle säga det till dig.
Men om du stannar kvar lite, så ser du hur svåra programmen är.
- Jag såg tillräckligt. - Varför kan du inte lyssna på mig?
Jag är på gränsen till att förlora verkstaden, och jag körde sex timmar hit.
- Vad menar du? - Jag måste sälja det.
- Jag klarar inte betalningarna. - Va?
- Verktyg, lån, allting. - Varför berättade du inte?
Varför skulle du bry dig? Du är en stor stads flicka nu, en dansare.
Varför har du alltid haft problem med att jag dansar?
Du tror att världen cirkulerar runt dig, det har du alltid trott.
Hur kan du säga så? Jag har lagt mitt liv åt sidan i tre år, Joel!
Och du satte Pappa åt sidan också. Du borde ha varit där, Lauryn!
Är du okej?
Han kanske var arg för att du var så dålig?
Lägg av, Carmen. Hon var bäst.
Han kör hit i timmar, för att sedan se henne skämma ut familjens namn.
- Sluta. Sluta. - Jag är trött på ditt skitsnack.
- Det räcker! - Är du glad nu, Carmen?
Herregud, tjejen.
Lauryn! Lauryn, vänta! Hon försöker bara komma åt ditt hjärna.
Hon kan ställa sig i kö för att det händer tillräckligt där inne nu.
Jag vet att det var mycket, men han vet nu.
- Du behöver inte ljuga längre. - Han kanske har rätt?
I hela mitt liv har min familj gett upp så mycket för mig.
- Jag kanske är självisk? - Vad ska du göra? Sluta dansa?
- Sluta leva ditt liv? - Joel är den enda familj jag har.
Jag borde inte vara här och jaga nån dum dröm.
Jag borde vara hemma och hjälpa honom.
- Jag är ledsen, jag måste gå. - Vem tror du att du lurar?
Jag vet att du åker hem för att du är rädd för auditionen.
Om det här är för din bror, hade du talat om det för honom.
- Du vet inte vad du pratar om. - Jag vet att du springer för-
-att du är rädd och det är allt. - Ursäkta om det chockerar dig-
-att jag hjälper min familj när de behöver det, men det är så-
- vi gör där jag kommer ifrån.
Lauryn, kom igen. Lauryn, du gör ett stort misstag.
Vad gör du här?
Jag hittade två nya grossister vi kan använda.
- Det kan hjälpa oss halvvägs. - Vänta, lugna dig en sekund.
- Är du tillbaka för att arbeta? - Jag tänker inte låta dig sälja.
Vi kan komma ikapp.
- Jag sa lite saker som jag inte menade. - Jag vet.
Förlåt mig, okej?
Får jag gå tillbaka till det här nu? Jag var nästan klar med förra månaden.
Är du säker om detta nu, Lauryn? Vara tillbaka?
Det var Pappas verkstad.
Du vet vad den betydde för honom.
Kommer du ihåg när du fick den där cykeln på din åttonde födelsedag?
Jag körde in med den i verkstaden, kraschade buicken och tappa en tand.
Jag kan dansa nån annan gång, Joel. Jag är här nu.
Hej, det är jag. Ringde bara för att säga hej.
Jag bränner inte kycklingen längre. Hoppas du kommer tillbaka snart.
Hej då.
Sista auditionen är tydligen denna helgen.
- Jag vet det. - Du ska gå dit va?
Jag har verkligen mycket att göra här och...
Kom igen, Lauryn. Har du pratat med Russ?
- Nej, han ringde men... - Du borde göra det.
- Vi pratas vid senare, okej? - Okej.
Jag älskar den här låten. Kom igen. Kom igen.
Jag behöver ett tillstånd till en växelströmsgenerator.
För gamla tiders skull.
Onsdag?
- Trodde du hade åkt hem. - Fixade det sista bara.
Det är aldrig klart, eller hur?
Efter Mamma och Pappa slutade du aldrig, kastade aldrig in handduken.
Jag antar det.
Du är den osjälviskaste personen jag känner och vet du vad?
Du har alltid varit en jävel på att dansa.
Vet inte hur det har hänt. Det var då inte för att jag uppmuntrade dig.
På tal om det, du är sparkad.
Va? Joel, utan mig blir du av med Pappas verkstad?
Det är inte Pappas verkstad längre, det är min.
Och jag måste ta hand om den, inte du.
Lauryn, jag tänker inte låta dig ge upp dina drömmar för att leva mina.
Så du behöver sätta dig i bilen, köra tillbaka till Chicago och-
-och sätta dit auditionen som aldrig förr.
Förstått?
Åk härifrån nu.
Lauryn!
- Vad gör du här? - Vart annars skall jag vara?
Jag gjorde en låt till dig.
Vad väntar du på? Gå in med dig.
Tack.
- Ursäkta mig, det är stängt här. - Jag är här för auditionen.
- Fröken? - Kirk. Lauryn Kirk.
Vi hade en audition för de som skulle göra om det imorse.
Vi ser bara första gångs sökande i eftermiddag.
Jag körde precis 48 mil.
Och vi kommer göra vårat bästa för att få med dig nästa år.
Nej, tack. Jag är här nu.
Jag måste lita på att du har någonting mer intressant den här gången.
- Är det så? - Jag låter er bedöma det.
Det är så man gör det!
Tack ska du ha, Kirk!
Du hade rätt, vissa ska inte behöva komma tillbaka nästa år.
- Vi ses nästa termin! - Tack!
Grattis!
Hej.
Hon är inte på humör.
Bara anställda är tillåtna att vara här efter stängning.
- Jag kom bara för min check. - Din check?
Efter den skiten du lämnade oss i när du stack-
-tror du att jag är skyldig dig en check?
Jag är verkligen ledsen. Jag lovar dig, det har ingenting med Rubys att göra.
- Jag älskar det här stället. - Lurad!
- Fick dig. - Va?
Grattis!
Lauryn, jag ber om ursäkt för allt skitsnack.
Jag gav dig ett smakprov av vad jag fick när jag började.
Jag är bara glad över att du lämnar så jag kan få min scen tillbaka.
- Grattis. - Jag är glad att du kom.
- Jag är stolt över dig. - Min tur nu?
- Hej. - Hej.
- Du kommer att vara saknad här. - Jag är bara några kvarter bort.
Bra, för jag behöver inga störelse moment när jag gör mitt album.
- Det är på tiden. - Jag vet. Skål.
Varför står alla bara still? Är det här en dansklubb eller vad?
Undertext gjord utav: Taffi www.sweSUB.nu